Kauan sitten metsät peittivät maan.
Metsissä asuivat muinaiset jumalat.
PRINSESSA MONONOKE
Tule, Yakkuru.
Isoveli. -Hii-eukko käskee palata kylään.
Samoin ukko. Vuorilla tapahtuu outoja.
Linnut ovat kadonneet. -Ja eläimet.
Menen tapaamaan ukkoa.
Kiiruhtakaa takaisin kylään. -Selvä.
Jokin lähestyy.
Mikä se on, ukko? -Se ei ole ihminen.
Hii-eukko käskee kaikkien palata kylään.
Se tulee.
Se on riivattu jumala! -Riivattu jumala?
Pakene, Yakkuru!
Se suuntaa kohti kylää! Se hyökkää!
Ashitaka, älä koske riivattuun jumalaan!
Kirous tarttuu sinuun!
Yakkuru!
Rauhoitu!
Olet ilmiselvästi vuorten jumala, mutta miksi riehut tällä tavalla?
Hirviö! -Kylään!
Seis! Miksi hyökkäät kyläämme?
Lopeta! Rauhoitu!
Nouse.
Hän voitti sen! -Isoveli!
Hakekaa Hii! -Älkää antako tulen sammua!
Isoveli!
Älä koske. Se ei ole tavallinen haava.
Ashitaka on loukkaantunut. Missä Hii on?
Älkää menkö lähemmäs. -Hii-eukko.
Kaada vettä hitaasti haavaan. -Selvä.
En tunne teitä, oi riehuva jumala -
mutta haluaisin nöyrästi puhua teille.
Rakennamme hautakummun ja järjestämme juhlan kunniaksenne.
Unohtakaa vihanne ja löytäkää rauha.
Kirotut ihmiset.
Pian tekin tunnette vihani ja tuskani.
Tilanne on huolestuttava.
Villisika saapui kaukaa lännestä.
Kuolettava haava myrkytti hänen mielensä.
Matkalla hänen kirottu tilansa paheni -
kunnes hänestä tuli riivattu jumala.
Prinssi Ashitaka. -Niin?
Näytä kaikille oikea kätesi.
Hii?
Oletko valmis kuulemaan kohtalosi?
Olin valmis sillä hetkellä, kun laukaisin jouseni.
Haava leviää luihin ja ytimiin ja tappaa sinut.
Emmekö voi tehdä mitään, Hii? -Ashitaka pelasti kylämme ja tytöt.
Pitäisikö vain odottaa kuolemaa?
Kohtaloa ei voi muuttaa -
mutta sitä ei ole pakko jäädä odottamaan.
Katsokaa.
Tämä löytyi villisian ruumiista.
Se murskasi luut, repi sisuskalut ja aiheutti suunnatonta tuskaa.
Se teki hänestä riivatun jumalan.
Lännessä on tekeillä jotain pahaenteistä.
Mene sinne ja katso vihan sumentamattomin silmin -
niin voit löytää keinon poistaa kirouksen.
Selvä.
Hävisimme sodan Yamatolle. Olemme piileskelleet 500 vuotta.
Yamaton suvun valta on mennyttä -
ja shogunaatti on heikentynyt -
mutta myös meidän klaanimme heikkenee.
On kohtalon ivaa, että tuleva johtajamme -
poistuu luotamme länteen.
Emme voi tulla saattamaan sinua. Onnea matkaan.
Isoveli! -Kaya, jäähyväiset on kielletty.
En välitä. Ota tämä mukaasi muistoksi minusta.
Tämähän on kristalliveitsesi. -Tein siitä puhaltamalla onnenkalun.
Ajattelen sinua aina. Aivan varmasti.
Minäkin ajattelen sinua aina, Kaya.
Taistelu?
Ruojat! -Piirittäkää heidät!
Tuolla on soturi! -Täältä pesee!
Lopettakaa!
Mikä kättäni vaivaa?
Hän ei pääse pakoon!
Älkää jahdatko minua!
Demoni.
Haava tummuu.
Tämä maistuu tiskivedeltä.
Tuolla hän on.
Riittääkö tämä? -Mitä ihmettä?
Tämä ei ole rahaa. Anna riisit takaisin.
Saanko katsoa?
Tämähän on... Tämä on kultakimpale, hyvä nainen.
Voin maksaa laskun, jos minä saan tämän.
Onko täällä rahanvaihtajaa? Eikö?
Olen pelkkä pappi, mutta tällä saa kolme säkkiä riisiä.
Odota. -Anna kultani takaisin!
Hei, eipäs hoppuilla!
Ei tarvitse kiittää.
Minun pitäisi kiittää sinua.
Pelastuin sinun ansiostasi kahakasta.
Taistelet kuin demoni.
Huomasit varjostajat. Ei olisi kannattanut näyttää kultaa.
Ajat ja ihmisten sydämet ovat kovat.
He odottavat, että nukahdamme. Lähdetäänkö karkuun?
Villisiasta tuli siis riivattu jumala.
Seurasin hänen jalanjälkiään, mutta kadotin jäljet ryöstetyssä kylässä.
Sellaista se on. Katso tuonne.
Kun olin viimeksi näillä main, tässä oli kylä.
Ehkä tulva tai mutavyöry... Joka tapauksessa kaikki kuolivat.
Sota, köyhyys, taudit, nälänhätä...
Maailma on väärällään vihaisia aaveita.
Sanoit, että olet kirottu. Niin on tämä maailmakin.
Herkullista.
Ei olisi pitänyt mennä kylään. Kaksi miestä kuoli takiani.
Sinun ansiostasi minä pelastuin.
Anna kulhosi. Sinun pitää syödä.
Kaikki kuolevat ennemmin tai myöhemmin.
Onpa hieno kulho.
Sinusta tulee mieleen tarujen kansa. Emishit asuivat idässä -
ratsastivat punaisilla hirvillä ja käyttivät kivisiä nuolenpäitä.
Kannattaa pysyä poissa kuoleman kynsistä.
Opin sen opettajaltani.
Se on sinun riisiäsi. Syö pois.
Oletko nähnyt tällaista?
Mikä tämä on? -Se löytyi villisian ruumiista.
Se riitti tappamaan valtavan villisian.
Lännessä, syvällä vuoriston kätköissä -
ja ihmisten ulottumattomissa on peurajumalan metsä.
Peurajumalan metsä? -Suurten, muinaisten eläinten koti.
Arvasin, että hän lähtee.
Vielä vähän matkaa. Olkaa tarkkana.
Susijumalat tulevat!
Pitäkää härät aisoissa. Valmiusasemiin.
Pitäkää ruuti kuivana. Odottakaa, että ne tulevat lähelle.
Numero yksi, tulta!
Numero kaksi, tulta!
Eivät olleet kummoisia otuksia.
Ne olivat pentuja. Missä niiden emo on?
Se on Moro!
Anna tulla!
Tapoimme sen! -Tuo ei riitä tappamaan jumalaa.
Meillekin tuli tappioita. -Lähdetään.
Entä alas pudonneet? -Kootkaa rivit.
Hän hengittää.
Koeta kestää.
Nimeni on Ashitaka! Tulen kaukaa idästä!
Oletteko peurajumalan metsän muinaisia jumalia?
Mene pois.
Kodama? Onko täällä niitäkin?
Älä liiku, olet loukkaantunut.
Ne eivät satuta sinua. Niistä näkee, että metsä voi hyvin.
Ne kutsuvat metsän hengen. -Ison sudenko?
Ei, jotain pahempaa. Valtavan hirviön.
Se katosi!
Yakkuru ei pelkää niitä. Ei hätää.
Pyydämme lupaa kulkea metsänne läpi.
Käännytään takaisin. Joen toisella puolella on polku.
Emme selviä metsästä.
Virta on liian voimakas.
Haavoittunut tarvitsee pikaista apua.
Opastatko meitä -
vai yritätkö saada meidät eksymään?
Ne eivät halua meidän palaavan kotiin.
Niitä ilmestyy lisää.
Onko tuo teidän äitinne? Komea puu.
Tytön ja susien jälkiä. He asuvat täällä.
Täällä on vaarallista. Päädymme kohta toiseen maailmaan.
Levätään hetki.
Jälkiä.
Kolme varvasta. Jäljet ovat tuoreita.
Mikä hätänä?
Oletteko kunnossa? Naamanne on valkoinen kuin lakana.
Sanoin, että täällä on vaarallista. -Mitä sinä näit?
Antaa olla.
Koeta kestää vielä vähän aikaa. -Anteeksi.
Hän on poissa.
Miksi hän tuntuu yhtäkkiä kevyeltä?
Käteen ei satu enää.
Se parantui! Auts, se on yhä murtunut.
Olitte oikeassa. Löysimme rautasulaton.
Se on linnoitus. -Eboshin rautasulatto.
Siellä valmistetaan malmista rautaa.
Joku tulee metsästä. -Susiprinsessa?
Minä tässä, härkäpaimen Koroku!
He ovat ylittämässä järveä. -Näitkö hänen kasvonsa?
Mitä nyt? Hiljaa, yritän kirjoittaa.
Koroku on palannut kuolleista. -Mitä?
Et ole kummitus. -Entä muut?
Kaksi muutakin putosi. -Vain me selvisimme.
Aina paimenet kärsivät. -Pois tieltä.
Gonza, kuka tuo huppupäinen on? -Ulkopuolinen.
Sotilaat, tämä mies kantoi toverinne.
Kiittäkää häntä.
Nostakaa varovasti.
Odota!
Kiitos, että pelastit mieheni, mutta tässä on jotain hämärää.
Selvisit matkasta meitä nopeammin -
vaikka kannoit haavoittuneen peurajumalan metsän läpi...
Koroku! Olet elossa! -Toki!
Miten pystyt nyt työskentelemään?
Mutta... -Säikäytit minut.
Olisipa susijumala syönyt sinut, niin olisin saanut paremman miehen.
Kaikki kuuntelevat, Toki.
Toki, säästä lemmenlurituksesi kotiin.
Jätit heidät kuolemaan. Te vartijat ette hoida työtänne.
Me raadamme ahjolla, mutta te pakenette vaaran tullen.
Mutta...
Kiitos, että pelastit tollon mieheni.
Se on hyvä kuulla. Ehdin jo luulla tehneeni väärin.
Olet varmasti komistus. Anna minun nähdä kasvosi.
Gonza, kiitän vierastamme myöhemmin. Tuo hänet luokseni.
Koroku, onneksi olet turvassa.
Annathan anteeksi?
Älkää sanoko noin, valtiatar Eboshi. Tollo vielä ylpistyy.
Pyydän anteeksi myös sinulta. Olen vastuussa miehistä.
Ei se mitään. Ilman teitä miehet olisivat joutuneet suden suuhun.
Totta! -Lepää, matkamies.
Arvasin, että olet komistus.
Toimme riisin tänne Moroa uhmaten.
Missä hän on? -Tuoko?
Toki oli oikeassa.
Hän on komea. -Aika nuori.
Ei se ole ennenkään haitannut.
Hiljaa! Kunnioitamme vainajia. -Täällä on teille komistuksia.
Lehmipoikia? Ei kiitos.
Hei, matkamies. Unohda tämä sikolätti ja yövy meidän luonamme.
Vaaransimme henkemme riisin takia. Suuta soukemmalle.
Kuka valmisti raudan, jolla riisi ostettiin?
Poljemme palkeita yötä päivää.
Haluaisin nähdä, missä te työskentelette.
Niinkö? -Nyt pitää meikata töitä varten.
Huulipunaa huuleen.
Me odotamme sinua.
Älkää välittäkö heistä.
Valtiatar Eboshi hemmottelee heitä.
Vauraassa kylässä on iloiset naiset. -Mutta naisia töissä rautasulatossa?
He häpäisevät raudan.
Eboshi haalii tänne kaikki ilotytöt. -Hänellä on hyvä sydän.
Sinulla on riisiä suupielessä.
Eboshi ei piittaa laeista tai kirouksista.
Tai susijumalista.
Olisittepa nähnyt, kun hän voitti Nagon.
Nagon? -Villisikajumala hallitsi metsää.
Emme päässeet lähellekään vuoria. Saatoimme vain unelmoida aarteista.
Alempana malmi oli lopussa. -Moni halusi päästä tänne.
Villisiat päihittivät heidät.
Kaivostoiminta vaatii puiden kaatamista.
Vuoren jumala raivostui.
Tuo on päässyt vauhtiin!
Sitten Eboshi saapui paikalle aseineen.
Mikä hätänä?
Sattuuko käteen? -Ajattelin vain villisikaa.
Hän kuoli täynnä vihaa.
Anteeksi, että jouduit odottamaan.
Tämä on hyvää terästä.
Meillä on kiire huomisen erän kanssa.
Ilmoita kaikille, että pidetään tauko.
Jotkut epäilevät, että olet samuraiden vakooja.
Moni haluaa päästä käsiksi rautaan. Miksi sinä olet täällä?
Tunnistatte varmasti tämän kiven.
Se murskasi villisikajumalan luut, mädätti lihan ja riivasi hänet.
Sain arven, kun pysäytin hänet. Se on tappava kirous.
Mistä olet kotoisin? Ratsusi on outo.
Pohjoisen ja idän väliltä. Enempää en paljasta.
Vastaa, tai halkaisen sinut kahtia.
Mitä aiot tehdä, kun saat tietää kivestä?
Tarkastelen asiaa vihan sumentamattomin silmin.
Vihan sumentamattomin silmin?
Vai niin. Näytän sinulle salaisuuteni. Tule.
Valtiatar! -Gonza, hoida tehtäviäni.
Puutarhani. Muut eivät tule tänne.
Tule, jos haluat tietää salaisuuteni.
Anteeksi häiriö.
Saimme juuri yhden valmiiksi.
Se on yhä painava. -Vaikka pitelette sitä kevyesti.
Liian kevyet aseet rikkoutuvat.
Minä en ole ainoa aseen käyttäjä. Ne on tarkoitettu sulaton naisille.
Siinä vasta näky!
Tämä on suunnittelemamme uusi ase.
Kiinalaiset aseet painavat liikaa.
Nämä tappavat hirviöt ja läpäisevät haarniskat.
Pelottavaa. Valtiatar Eboshi aikoo pistää koko maan matalaksi.
Anteeksi, että hoputan. Lähetän teille sakea.
Sehän sopii.
Teitte villisikajumalasta hirviön -
ja nyt valmistatte lisää aseita.
Olen pahoillani, että kärsit. Minä ammuin sen kiven.
Typerä villisika kirosi väärän ihmisen.
Haluaisiko oikea kätesi tappaa minut?
Kunpa se poistaisikin kirouksen -
mutta tappaminen ei päättyisi siihen.
Joutuisit tappamaan meidät kaikki. -Valtiatar, Osalla on asiaa.
Älkää vähätelkö nuorukaista, valtiatar.
Poikaseni, minäkin olen kirottu.
Ymmärrän raivosi ja tuskasi -
mutta älä tapa valtiatarta.
Vain hän on kohdellut meitä ihmisinä.
Hän ei pelännyt sairauttamme -
vaan pesi ja sitoi mätänevät haavamme.
Osa... -Elämä on vaikeaa ja tuskallista.
Maailma ja ihmiset ovat kirottuja, mutta silti me haluamme elää.
Anteeksi höpinäni.
Ne ovat palanneet.
Ne palaavat öisin istuttamaan puita.
Ashitaka, haluaisitko auttaa meitä? -Raivaatteko peurajumalan metsän?
Ilman jumalia sudet ovat pelkkiä petoja.
Kun metsä ja sudet ovat poissa, rikkaudet ovat meidän -
ja prinsessa Mononokesta tulee ihminen.
Prinsessa Mononoke? -Sudet varastivat hänen sielunsa.
Hän elää tappaakseen minut.
Peurajumalan veri parantaa sairaudet.
Se voisi parantaa nämä ihmiset ja poistaa kirouksesi.
Valtiatar, miltä se vaikuttaa?
Ase sopii maan tuhoamiseen -
mutta se on yhä liian painava.
Voi sentään.
Yksi, kaksi
Vauvakin pistää paremmaksi
Kolme, neljä
Peikkokin itkuun parahtaa, sehän on selvä
Katsokaa. -Saanko käyttää palkeita?
Odota.
Saanko tulla tähän? -Anna hänen kokeilla.
Onpa vahva!
Sinä tulit. -Eikö olekin komea mies?
Katsokaa, tuokin korjaa helmaansa.
Et jaksa pitkään tuota tahtia. -Tämä on kovaa työtä.
Työvuorot kestävät neljä päivää. -Onko elämä täällä rankkaa?
Tavallaan, mutta kyllä tämä entisen elämän voittaa.
Ruokaa riittää, ja miehet pysyvät kurissa.
Vai niin.
Lähdetkö huomenna? -Jää tänne.
Jää töihin. -Minulla on tärkeä tehtävä.
Hän lähestyy.
Se on prinsessa Mononoke!
Se on prinsessa! -Seis! En halua taistella kanssasi!
Hän on katolla! -Hän suuntaa kohti palatsia!
Vain prinsessa pääsi sisään.
Pitäkää tulta yllä. Menkää muurille, jotta hän ei pääse pakoon.
Pitäkää vartiopaikkanne!
Hän on katolla.
Älkää keskeyttäkö työntekoa. Tuli ei saa sammua.
Onko hän yksin? -Hänet on piiritetty.
Hän haluaa tappaa teidät, valtiatar. -Niinpä tietysti. Tulkaa.
Kuuletko minut, prinsessa Mononoke? Olen tässä.
Jos haluat kostaa heimosi puolesta -
täällä on naisia, joiden miehet sutesi tappoivat.
Tule esiin. Selvitetään välimme.
Tuolla hän on!
Pois tulilinjalta.
Se on ansa. Seis!
Susijumalten prinsessa, palaa metsään! Älä kuole turhaan!
Peräytyminen ei ole pelkuruutta!
Arvasin. -Antaa hänen olla.
Osuma! Hän putoaa.
Aloillanne! Suden irtopääkin voi purra.
Tähdätkää putoamiskohtaan. -Selvä.
Tulta.
Pysykää kauempana!
Herää.
Älä!
Tappakaa hänet! -Älkää päästäkö häntä pakoon!
Tappakaa hänet!
Gonza-herra, herätkää...
Minulla ei ole hätää. Häipykää siitä!
Sinäkin olet heikäläisiä, petturi!
Seis!
Pois tieltäni.
Mitä sinä teet? -Tyttö on minun.
Hänestä tulee sinulle hyvä vaimo. -Teidän molempien sisällä on demoni.
Katsokaa. Tämä on vihani ilmentymä.
Se mädättää minut sisältä.
Älkää antako vihan kasvaa. -En jaksa kuulla kirouksestasi.
Leikkaan kätesi irti.
Valtiatar Eboshi!
Tulkaa hakemaan hänet.
Valtiatar Eboshi!
Ei hätää, hän on kunnossa. -Valtiatar Eboshi!
Hakekaa vettä! -Minä otan tytön.
Seis! Valtiatarta ei kohdella noin.
Liikkumatta.
Kiyo, ei!
Hän kävelee yhä.
Onko Eboshi kunnossa? -On.
Tuokaa aseeni. Kiväärimiehet kokoon!
He eivät pääse pakoon.
Nopeasti tänne, Toki!
Sinähän...
En voi päästää teitä menemään. Porttia ei saa avata ilman lupaa.
Kääntykää takaisin. -Pelastitte toverimme.
Emme halua teistä vihollista. -Pyydän.
Tulin portista omin jaloin. Minä myös poistun omin jaloin.
Portin avaamiseen tarvitaan kymmenen miestä.
Älkää, te kuolette!
Hän avasi sen!
Pois tieltä!
Susia! Antakaa tulta.
Seis, prinsessanne on turvassa!
Minä tulen sinne. Mennään, Yakkuru.
Kiitoksia.
Hän on poissa.
Odottakaa!
Hän on minun.
Ampuivatko he sinua? Oletko kuollut?
Miksi estit minua? Puhu, kun vielä voit.
En halunnut, että kuolet.
En pelkää. Ajan ihmiset pois vaikka henkeni uhalla.
Tiesin sen, kun näin sinut.
Haaskasit henkesi tulemalla tielleni.
Viillän kurkkusi auki, niin olet hiljaa.
Elä... -En kuuntele ihmisiä.
Olet kaunis...
Mikä hätänä? Revinkö hänet riekaleiksi?
Apinat...
Kuinka julkeatte loukata Moron heimoa?
Metsä meidän. -Antakaa ihminen.
Antakaa ihminen ja menkää.
Poistukaa, ennen kuin käytän hampaitani.
Menkää itse. -Me syödä ihminen.
Me syödä hänet. -Syödään ihminen.
Miksi viisaana pidetty apinaheimo haluaisi syödä ihmisen?
Me syödä ihminen ja saada ihmisen voimat.
Voima auttaa ajamaan ihmiset pois.
Ette saa voimia syömällä ihmistä.
Se vain saastuttaa verenne. Silloin te tuhoudutte.
Me istuttaa puita. Ihmiset tuhoaa ne.
Metsä ei palaa. Me tappaa ihmiset.
Peurajumala on puolellamme.
Jatkakaa istuttamista. Moron heimo taistelee rinnallanne.
Peurajumala ei taistele. Me kuolla.
Susityttö ei välitä. Susityttö ihminen.
Taitan niskasi, mokoma apina!
Älkää!
Ei mitään hätää.
Menkää edeltä, minä huolehdin ihmisestä.
Entä hirvi? Saammeko syödä sen?
Ette. Menkää nyt.
Tule tänne. Ei hätää, olen ystävä.
Auta minua kantamaan isäntäsi.
Olet viisas, kun et astu tälle saarelle.
Ihmisen löyhkä!
Voit mennä minne haluat. Olet vapaa.
Daidarabocchi-jättiläinen.
Vihdoinkin. Tulkaa nopeasti katsomaan.
Tuon takia hikoilemme karhunnahoissa.
Älkää katsoko sitä. Te sokeudutte.
Kummaa puhetta mestarimetsästäjältä.
Keisari on myöntänyt meille luvan metsästää peurajumala.
Öisin peurajumalasta tulee Daidarabocchi.
Aamulla jumala muuttaa jälleen muotoaan.
Nyt se katoaa!
Jiko-Bou! -Tiedetään.
Tuolla.
Niitä on valtavasti.
Villisiat eivät ole täältä. Ne ovat toisten vuorten jumalia.
Se on Okkoto Chinzein saarelta. -Tuliko se meren yli?
Torahampaista ei voi erehtyä. Se toi heimonsa mukanaan.
Paljastuimme. Pakoon!
Hypitään karkuun!
Haava on poissa.
Yakkuru.
Kiitä Yakkurua. Se vartioi vierelläsi.
Mistä tiedät, että sen nimi on Yakkuru?
Se kertoi minulle itsestään, sinusta ja kotiseutunne metsistä.
Peurajumala pelasti sinut, joten autan sinua.
Näin unta kultaisesta peurasta... -Syö.
Pureskele.
Tapamme ihmiset ja pelastamme metsän.
Miksi täällä on ihmisiä? -Tyttö on tyttäreni.
Ihmisiä on kaikkialla.
Tappakaa ihmiset omalta vuoreltanne.
Pelastamme peurajumalan metsän.
Miksi täällä on ihminen? -Peurajumala paransi hänen haavansa.
Häntä ei saa tappaa. -Pelastiko peurajumala hänet?
Paransiko hän ihmisen haavan?
Miksi hän ei pelastanut Nagoa? Eikö hän ole tämän metsän jumala?
Peurajumala antaa ja ottaa. Myös elämän.
Oletteko te villisiat unohtaneet sen?
Emme! Te pyysitte peurajumalan apua ihmisen pelastamiseksi -
mutta Nagoa te ette pelastaneet!
Se johtui siitä, että hän pelkäsi kuolemaa.
Minussakin on ihmisten myrkkykivi.
Nago pakeni, mutta minä olen valmis kohtaamaan kuoleman.
Moro, puhu peurajumalalle. -Olen elänyt kyllin kauan, San.
Peurajumala antaa minulle levon.
Ei, sinä olet suojellut peurajumalaa.
Nago oli uljas ja vahva. Veljemme ei pakenisi.
Te sudet söitte hänet.
Hiljaa! Loukkaatte äitiäni!
Kuunnelkaa minua, vuorten jumalat.
Minä tapoin Nagon.
Hänestä tuli demoni, joka hyökkäsi kyläämme.
Valtava villisika. Tässä on todiste.
Tulin tänne, jotta peurajumala poistaisi kirouksen.
Hän paransi haavani, mutta arpi jäi.
Minä kärsin, kunnes kirous tuhoaa minut.
Okkoto. Hän kuuntelee järkipuhetta.
Odottakaa, Okkoto. Älkää syökö häntä.
Olet Moron tytär. Olen kuullut sinusta.
Silmänne... -Väistä. En syö häntä.
Ei hätää, susiprinsessa.
Kerron Nagon lopusta.
Kiitoksia, nuorukainen.
Häpeän sitä -
että riivattu jumala tuli keskuudestamme.
Tiedättekö, miten kirouksen voi poistaa?
Poistu metsästä. Seuraavalla kerralla tapan sinut.
Ette voi voittaa ihmisten aseita.
Katso heimoani, Moro. Pienenemme ja muutumme tyhmemmiksi.
Tätä menoa meistä tulee ihmisten riistaa.
Jos uhraatte itsenne hyökkäyksessä, se vain hyödyttää ihmisiä.
En pyydä susien apua.
Vaikka kuolisimme kaikki -
aiomme kostaa ihmisille.
Peurajumala.
Pitäkää härät yhdessä!
Odottakaa, että he tulevat lähemmäs.
Tulta!
Ladatkaa! -Perääntykää...
Perhanan...
Eboshilla on väärä vihollinen.
Menkää edeltä ja piiloutukaa.
Sieltä he tulevat!
Pomo. -Hyvin toimittu.
Kertokaa muille, että lähdemme.
Jiko-Bou.
Keisari hengittää niskaan -
ja sinä leikit sotaa samuraiden kanssa.
Asano usuttaa heitä kimppuumme.
Asano? Vaikutusvaltainen samurai. -Hän halusi puolet raudastani.
Ahne kaveri -
mutta nyt ei pidä sotia ihmisiä vastaan.
Villisiat kokoontuvat metsässä. Anna Asanolle rautasi.
Pidä lupauksesi keisarille, niin voit murskata Asanon.
Nopeasti, valtiatar Eboshi! Samurait tulevat!
Asanon sanansaattaja.
Muistakaa vieraanvaraisuus. -Selvä!
Tervetuloa takaisin.
Etkö aio tavata häntä?
Taistelitte hyvin, valtiatar Eboshi.
Tuon sanan isännältäni. Avatkaa portti.
Kuulemme hyvin tänne.
Valtiatar valloitti vuoren jumalilta.
Se on arvokas, ja te haluatte sen! Matkoihinne siitä!
En sulata moista röyhkeyttä! -Röyhkeyttä?
Me olemme olleet röyhkeitä koko ikämme!
Haluatteko rautaa? Täältä tulee.
Melkoisia naisia.
He käyvät samuraita ja jumalia vastaan.
Eboshin naisilta ei rohkeutta puutu.
Mitä hyötyä tästä paperista on? -Se oikeuttaa toimemme.
Tarkoituksemme on tappaa jumala.
Niin? -Tiedättekö, keneltä tämä on?
Keisarilta. -Keisarilta?
Keisarilta? -Mikadolta.
Mikadolta? -Melkoisia naisia.
Menkäähän.
Teräksen valmistaminen heikentää hiljalleen metsää.
Se ei maksa ihmishenkiä.
Olemme käyttäneet tähän paljon rahaa.
Et saanut joukkoja vain teräksen takia.
Mutta kyllähän sinä sen tiedät.
Uskotko, että peurajumalan pää tuo kuolemattomuuden?
Ei ole minun asiani arvuutella ylempieni aivoituksia.
Pidän lupaukseni.
Villisiat on helpompi tappaa kuin Moron heimo.
Kutsu miehesi pois piilosta.
Paljastuin.
Vielä yksi juttu.
Onko täällä näkynyt nuorukaista? Ratsastaa punaisella hirvellä.
Vaikea sanoa.
Pelottavaa porukkaa.
He eivät ole tavallisia metsästäjiä. He ovat jibashiri.
Antakaa meidän tulla mukaan. -Älkää luottako heihin.
Teille voi käydä jotakin. -Opetitte meidät käyttämään aseita.
Siksi teidän pitää jäädä tänne.
Ihmisiä kannattaa pelätä enemmän kuin jumalia.
Ymmärrätte sen, kun peurajumala kuolee.
Haluaako keisari tosiaankin vain peurajumalan pään?
Saatamme saada kiväärimiehet vastaamme.
Miehiin ei voi luottaa. Olkaa tarkkana.
Ei hätää, minä suojelen valtiatarta.
Juuri sitä me pelkäämme. -Mitä?
En huolehtisi, jos olisit nainen.
Sydämesi värisi kuin viritetty jousi
Koskettaessani sinua kuu taivaalle nousi
Kauneus teroitetun terän
Piirteesi kuin kärki veitsen ketterän
Tuskasi ja huolesi
Kätkee paljas sydämesi
Vain metsän henget sen tuntea voi
Kärsitkö sinä? Voisit päättää kaiken hyppäämällä.
Kun voimasi palaavat, arpi leviää.
Tuntuu kuin olisin nukkunut päiväkausia.
Näin unta, että minua hoivattiin.
Toivoin sinun itkevän unissasi, jotta voisin purra pääsi irti.
Mitä oikein tuijotat? -Kaunis metsä.
Onko Okkoto liikkeellä? -Palaa luolaan.
Et voi kuulla villisikojen talloman metsän huutoa.
Makaan tässä kuunnellen metsän valitusta -
ja odotan sitä naista, jotta voisin murskata hänen päänsä.
Eivätkö ihmiset ja metsä voi elää sovussa?
Onko se oikeasti mahdotonta? -Ihmisten määrä lisääntyy.
Ennen pitkää he löytävät tiensä tänne.
Aiotko hylätä Sanin?
Te ihmiset ajattelette vain itseänne.
San on yksi meistä. Hän kuolee metsän mukana.
Vapauta hänet. Hän on ihminen! -Hiljaa, poika!
Et voi ymmärtää hänen kovaa kohtaloaan.
Metsää häpäisseet ihmiset hylkäsivät lapsensa päästäkseen pakoon.
Nyt hän ei ole ihminen eikä susi.
Hän on rakas ja ruma tyttäreni. Voitko muka pelastaa hänet?
En tiedä, mutta voimme elää yhdessä.
Miten? Aiotko taistella ihmisiä vastaan?
En. Se vain lisäisi vihanpitoa.
Et voi tehdä mitään, poika.
Pian arpesi tappaa sinut. Poistu täältä, kun aurinko nousee.
Pystytkö kävelemään?
Kiitos sinulle ja peurajumalalle.
Yakkuru! Olitko huolissasi?
Jalkani ovat yhä heikot.
On hiljaista. Missä kodamat ovat?
Haistan rautasulaton.
Kiitos opastuksesta. Voisitko tehdä palveluksen?
Anna tämä Sanille.
Mennään.
Mikä löyhkä!
Sen tarkoitus on turruttaa hajuaistimme.
Se nainen on tuolla.
Hän tietää, että olemme täällä. -Tämä on selvä ansa.
Ansa? -He houkuttelevat meitä esiin.
Ihmiset suunnittelevat jotain. -Villisikoja on varoitettava.
He ovat jo liikkeellä. -Okkoto ei ole typerys.
Ansa tai ei, villisiat hyökkäävät silti.
He ovat ylpeitä.
He aikovat taistella viimeiseen sikaan.
Ihmiset kaatavat puita. -Se on syötti.
Hyvästi, äiti. Okkoto ei näe mitään.
Toimin hänen silminään. -Tee niin kuin haluat.
Voisit elää myös sen pojan kanssa.
Vihaan ihmisiä!
Onko se Ashitakalta?
Kaunis. -Menkää Sanin mukaan.
Minä jään peurajumalan luokse.
Lähdetään.
Moron heimo taistelee rinnallanne. Missä Okkoto on?
Kiitos.
Rautasulatto.
Liikkeelle!
Kuka siellä? -Samuraita!
Seis! -Väistäkää!
Antaa tulla!
Kuka ihme tuo oli?
Hän torjuu ne! -Älkää tuhlatko nuolia.
Nopeasti tänne! -Kyllä, se on hän!
Ilmielävänä. -Ashitaka!
Toki! Oletteko kunnossa? -Kuten näet.
Samurait yrittivät yllättää meidät.
He luulivat pärjäävänsä, koska täällä on vain naisia.
Missä Eboshi on? -Hän lähti tappamaan peurajumalaa.
Emme saa lähetettyä hänelle viestiä. -Peurajumala? Se ääni...
Tässä on jousenne!
Entä satula ja viitta? -Mutta...
Toivoton tapaus. -Kiitos, Koroku.
Tuon apujoukkoja. Pärjäättekö te?
Kaadamme vaikka kuumaa rautaa niskaan.
Kiiruhda. -Tuo valtiatar mukanasi.
Ohi meni. He tulevat veneillä.
Hae valtiatar Eboshi. Pidättelemme heitä.
Palaan pian. Pitäkää pintanne.
Onnea matkaan!
Tuolla hän on! Anna merkki.
He lähtivät peräämme, Yakkuru.
Palavan lihan haju...
Yakkuru!
Pysykää kaukana!
Anna minun katsoa haavaa.
Odota tässä. Palaan kohta.
Käskin sinun odottaa.
Olemme kohta perillä.
Kuka siellä?
Ulkopuoliset eivät saa olla täällä.
Annoin sanani rautasulaton väelle. Minulla on asiaa Eboshille.
Hän ei ole täällä. Minä välitän viestin.
Haluan puhua hänelle. Missä hän on? -Olette elossa, nuori herra.
Tämä on hirvittävää. -Hautaamme tovereitamme.
Tämä on enemmän kuin hirvittävää. -Rautasulattoon hyökätään.
Naiset puolustavat linnoitusta. Ehditte apuun, jos lähdette nyt.
Ruojat! -Asano iski heti lähdettyämme.
Missä Eboshi on? -Hän metsästää peurajumalaa.
Kutsukaa hänet takaisin.
Nyt voit poistua. Takaisin hommiin!
Entä rautasulatto? -Odotahan nyt...
Emme hylkää kotiamme.
He kuolevat, jos emme lähde heti. -Et voi olla tosissasi.
Metsä on valtava. Emme löydä Eboshia.
Olette jäljittäjiä. Löydätte kenet haluatte.
Valtiatar Eboshia käytetään hyväksi.
Oliko villisikojen mukana susia?
Näitkö Sanin... siis susiprinsessan? -En tiedä. He hyökyivät päälle.
Minä näin hänet. Olimme eturintamassa.
Mitä tapahtui? -Kaikki oli niin sekavaa.
Meidän piti houkutella villisiat esiin.
Sitten edessämme räjähti.
Mitä Sanille on tapahtunut?
Aloillasi. Yritän auttaa sinua.
Yksi susi on yhä elossa!
Nuori herra, mitä te..?
Nuori herra... -Mitä sinä luulet tekeväsi?
Tarvitsen suden oppaaksi. Etsin Eboshin itse.
Niinkö ajattelit? -Pois tieltä.
Kumpi on tärkeämpi, peurajumalan pää vai rautasulatto?
Myrkkynuolia!
Lopettakaa!
Tulkaa auttamaan.
Hiiop! Hiiop!
Se pääsi vapaaksi!
Piiloutukaa järven rantaan.
Varokaa kiväärimiehiä.
Ota tämä. Viimeinen nuoleni on poikki.
Mene heidän mukaansa. Huolehtikaa Yakkurusta!
Etsi San! Eboshi on siellä!
Älkää jääkö jälkeen. Tänään me onnistumme.
Jiko-Bou... -Miltä tilanne näyttää?
Haavoittunut Okkoto ja tyttö kulkevat syvemmälle metsään.
He pyytävät apua peurajumalalta. Seuratkaa heitä.
Ette saa paljastua ihmisiksi. -Sehän on selvä.
Oliko hänen kasvoillaan villisian verta?
Se on jibashirin temppu.
Koettakaa kestää. Olemme kohta lammella.
Jokin lähestyy.
Jokin on vialla. Jatketaan matkaa.
Jotain pahaa on tulossa. -Mitä? Veri peittää kaikki hajut.
Apinat. -Teidän syy.
Nyt metsä kuolla.
Näinkö kiitätte metsänne puolustajia?
Te tuoda turmio metsään.
Ei eläin, ei ihminen. -Ei eläin, ei ihminen?
Ne on täällä! -Metsän loppu tuli.
Sotureita.
He ovat palanneet.
Soturini ovat palanneet kuolleista.
Eteenpäin, kohti peurajumalan lampea.
Okkoto, soturinne eivät ole palanneet.
Nuo ovat ihmisiä, jotka peittävät hajunsa villisian nahoilla.
Älkää johdatteko heitä peurajumalan luokse!
Tule esiin, peurajumala. Herätä soturini -
jotta voimme tuhota ihmiset.
Okkoto, rauhoittukaa.
Hän on mennyttä. Jätä Okkoto.
Silloin hänestä tulee riivattu jumala.
Mene kertomaan äidille ihmisten ansasta.
Äiti osaa auttaa meitä.
Nopeasti, tai olemme mennyttä.
Mene!
Tapan ensimmäisen, joka liikkuu -
ja paljastan teidät metsälle.
Ashitaka?
Kauemmas!
Polttaa. Liekki polttaa sisälläni.
Ei!
Älkää muuttuko riivatuksi jumalaksi!
Okkoto!
Vastaus!
Mitä? -San on pulassa.
Mennään.
Polttaa!
En halua muuttua riivatuksi jumalaksi, Okkoto!
Olet liian hidas. Hyppää selkään.
Susi!
Eboshi.
Piru vieköön! Mene edeltä.
Kuuntele, Eboshi!
Seis! -Ashitaka?
Samurait hyökkäävät rautasulattoon. Unohda peurajumala.
Naiset puolustavat linnoitusta, miehet ovat järvellä.
Kaikki odottavat paluutasi. -Onko sinulla todisteita?
Ei, mutta voin puolustaa kotianne.
Pitäisikö minun unohtaa peurajumala ja tappaa samurait?
Haluan rauhan rautasulaton ja metsän välille.
Kummalla puolella hän on? -Lähdetään takaisin.
Annoin naisille tarpeeksi aseita. He osaavat puolustautua.
Lampi ja peurajumala ovat täällä.
Olemme perillä. Olkaa tarkkana.
Tarvitsemmeko Eboshia? -Hän saa hoitaa jumalan tappamisen.
Moro! Oletko kuollut? Missä olet, San?
San!
-Ashitaka!
Okkoto...
Häivy.
Jos taistelemme, peurajumala ei ilmesty.
Okkoto, pyydän teitä rauhoittumaan.
Okkoto, vapauttakaa susiprinsessa. Missä San on?
Kuuletko minut, San? Ashitaka tässä!
San!
Vaientakaa hänet!
Tappakaa hänet!
San!
Ashitaka!
San! -Ashitaka!
Minun piti säästää viimeiset voimani sen naisen puremiseen.
Muodostelmaan!
Pysykää kaukana, jotta kirous ei tartu teihin.
Etkö osaa enää puhua?
Hyvin toimittu. Auttakaa haavoittuneita.
Pelottava näky.
Siinä hän on.
Anna tyttäreni takaisin.
Ashitaka, voitko pelastaa Sanin?
Peurajumala.
Eboshi, älä ammu!
Eboshi! Peurajumala ei ole vihollisesi!
Aseet eivät tepsi. -Osuma päähän riittää.
San!
Älä kuole.
Riistikö peurajumala heidän henkensä?
Hän alkaa muuttua Daidarabocchiksi. -Katsokaa tarkkaan.
Näin tapetaan jumala.
Peurajumala on myös kuoleman jumala.
Tärkeintä on olla pelkäämättä.
Ei!
Eboshi!
Perhanan hirviö!
Onnistui! Hakekaa pää!
Jiko-Bou, tuo astiasi.
Kantajat ovat kuolleet. Nopeasti nyt!
Älkää koskeko ruumiiseen tai kuolette.
Tässä on lupaamani pää.
Valtiatar Eboshi! -Moron pää liikkui itsekseen.
Liikettä niveliin. Häivytään.
Pakoon!
Nopeasti veteen. -En osaa uida.
Kävele pohjaa pitkin.
Anna hänet minulle. Tapan hänet. -Moro ehti jo kostaa hänelle.
Valtiatar Eboshi. -Auta minua.
En kaipaa apuasi.
Lupasin Tokille ja muille, että tuon teidät.
Hän etsii päätään. Emme ole turvassa.
San, tarvitsen apuasi.
Ei, olet ihmisten puolella! Ota tuo nainen ja mene pois!
San... -Vihaan ihmisiä!
Olen ihminen. Niin olet sinäkin.
Suu kiinni! Minä olen susi!
San? -Pysy kaukana!
Anna anteeksi. Yritin estää tämän.
Kaikki on mennyttä. Metsä kuolee.
Me olemme yhä elossa. Auta minua.
Minne te menette? Emme pääse minnekään pakoon.
Älkää pysähtykö!
Pää liikkuu.
Pakoon!
Nyt se on korjattu, Toki. -Kiitos.
On hiljaista. -He odottavat aamua.
Löysiköhän se nuorukainen Eboshin? -Aivan varmasti löysi.
He ovat kohta täällä.
Katso nyt tuota vätystä. Hei, Koroku!
Anna hänen nukkua.
Mikä ääni tuo on? En pidä tästä.
Daidarabocchi!
Pysykää asemissa.
Se tulee tänne. -Paetaan!
Ei, lupasimme puolustaa rautasulattoa.
Se on Ashitaka!
Paetkaa! Peurajumala etsii päätään!
Musta lieju tappaa kosketuksesta. Paetkaa järveen. Vesi hidastaa sitä.
Eboshi lähestyy järven toiselta puolelta.
Annan pään takaisin peurajumalalle. -Ashitaka!
Joutuin nyt! -Sieltä se tulee!
Mitä me teemme? -Rauhoittukaa.
Kaikki järveen. Autetaan haavoittuneita.
Ei siihen suuntaan!
Siinä meni päärakennus.
Ahjon palo merkitsee sulaton loppua.
Me olemme hengissä. Jatketaan matkaa.
Tuolla he ovat!
Menkää!
Seis! -Oletko yhä elossa? Hyvä juttu.
Annan pään takaisin. Paetkaa.
Älä ole typerä. Et voi tehdä mitään.
Siitä tuli päätön kuoleman jumala, joka katoaa auringonnousun myötä.
Meidän pitää häipyä!
Se ei löydä rauhaa ihmisten mielettömyyden takia.
En halua tappaa sinua.
Voi sentään. Älä ole noin tuima...
Menkää!
Ashitaka!
Ei hyvä.
Olemme saarroksissa.
Nouse jo, aurinko! -Astia auki!
Etkö ymmärrä? Se on myöhäistä.
Ihmiset eivät ymmärrä järkipuhetta.
Ihmiskätten on palautettava se.
Minä varoitin teitä.
Peurajumala. Me palautamme päänne.
Löytäkää rauha.
Sieltä se tulee.
Se pysähtyi. -Miehet tulevat!
Valtiatar! -Älkää koskeko haavaan.
Se putoaa tänne!
Pitäkää kiinni!
En tiennyt, että peurajumala luo elämää.
Katso, San.
Metsä ei ole enää peurajumalan. Peurajumala on kuollut.
Hän ei voi kuolla, hän on elämä.
Hän päättää elämästä ja kuolemasta. Minun hän käski elää.
Pidän sinusta, mutta en anna anteeksi ihmisille.
Ymmärrän. Asu sinä metsässä -
minä asun lähelläsi, rautasulatossa.
Vierailen luonasi Yakkurun kanssa.
Uskomatonta. Susi kantoi minut turvaan.
Tuokaa Ashitaka. Haluan kiittää häntä.
Rakennamme entistä paremman kylän.
Minä luovutan. Houkille on turha yrittää puhua järkeä.
Sydämesi värisi kuin viritetty jousi
Koskettaessani sinua kuu taivaalle nousi
Kauneus teroitetun terän
Piirteesi kuin kärki veitsen ketterän
Kaikki tuskasi ja huolesi
Kätkee paljas sydämesi
Vain metsän henget sen tuntea voi
Vain mononoke sen tuntea voi
Käsikirjoitus ja ohjaus: Hayao Miyazaki